-Hej, Tom. -Hej, Jaques.
Herregud, Tom! Vad hände? Jag ringer efter ambulans!
Ta skydd!
Hur många utgångar från sjunde våningen? Nån skjuter därifrån!
-Bara trappan och hissen. -Stäng av hissen och ring polisen!
Beväpnad polis!
Det här är polisaspirant Annette...
Vet du vilket misstag färskingar gör?
Med draget vapen ser de bara det som finns framför dem. Tunnelseende.
INTERNATIONELLA BROTTMÅLSDOMSTOLEN HAAG
-När kommer hennes mamma? -Hon tar femtåget från Paris.
-Tänk vilken svår resa. -Lättare än hennes förra resa.
Då fanns det åtminstone hopp.
Det är nåt visst med morgnarna i Haag.
-Ljuset är som i en Vermeer-målning. -Känner du till Vermeer?
-Förvånar det er? -En aning.
-Vad har du i lådan? -Anne-Maries saker.
-Glöm inte den där. -Jag tänkte att...du kanske tar den.
Ja, gärna. Tack.
-Carlton, har du tid ett ögonblick? -Visst.
-Vill Hickman ha hennes namnskylt? -Det är inte så konstigt.
-God morgon. -Kul att ha dig ombord.
-Kul att vara här. -Välkommen.
Grazie mille.
-Pratar du italienska? -Och holländska, tyska och engelska.
-Irländska då? -Det är det ingen som förstår.
Ska jag sitta här?
Ja... Sitt där du.
-Prickskytten i Paris i går? -Fem döda, inklusive två poliser.
En ung aspirant och hennes handledare.
-En slump? -Det känns så.
-Ville du visa mig det här? -Nej. Rebecca blir vår åklagare.
Hon var visst riktigt bra. Är hon redo?
Ja. Jag tror det.
Ursäkta? Dorne är här med Moreau, kriminalassistenten från Paris.
Jag kommer.
-Säg till om jag kan hjälpa till. -Tack så mycket.
Louis. - Hickman. Känner ni igen Moreau?
Han behöver hjälp med att hitta skytten från skottdramat i Paris.
Han lämnade en lapp. Originalet undersöks, men jag tog med en kopia.
"Proleterna vägrar att dubbeltänka svartvitt."
"100 miljoner euro före torsdag. Annars dör fem till i Europa."
"Ni kan inte stoppa mig. W.S."
-Före torsdag? Får jag? -I morgon.
"Dubbeltänka svartvitt" - vad tusan betyder det?
Det är nyspråk, språket som George Orwell skapade för "1984".
-Vad betyder det? -På gammelspråk betyder det...
...att man inte kan lura folket.
I det här fallet tror jag att det betyder-
-att folk instinktivt kommer att avvisa tanken att svart är vitt.
-Att svart är vitt? -Det är centralt i boken.
Den auktoritära regeringen kräver att medborgarna tror blint på saker-
-som inte är sant, som att svart är vitt.
-Han undertecknade med W.S. -Boken handlar om Winston Smith.
Var inte han en byråkrat? Jag minns inte att han var våldsam.
Nej, det var han inte. Han dödade inte nån-
-och han skulle inte meja ned slumpvis utvalda människor.
Han kanske vill förvilla oss?
Såna här mördare gör inget utan skäl.
Han tror väl inte att vi betalar?
Moreau, har han kontaktat nån sen han lämnade den där lappen?
-Nej. -Så förväntar han sig inga pengar.
Det är bara ett knep för att leda oss bort från hans verkliga mål.
En början är att förstå "1984".
Det fanns väl fler än fem personer på torget? Varför slutade han skjuta?
Först trodde vi att folk hade flytt, men det hördes bara ett skott.
-Fem döda med ett skott? -Nej, men bara ett skott hördes.
Sen sprang den kvinnliga polisen över torget och in i huset.
Sköt han henne då?
Hon påträffade skytten på brottsplatsen-
-och han knuffade ut henne genom fönstret.
-Tar ni er an fallet? -Ja. Men jag har en fråga.
Vet din chef om att du är här?
Moreau, bege dig till brottsplatsen. Jag ber rätten godkänna det.
Det borde räcka för att tysta Laveaux.
-Det är bekvämare där inne. -Det känns som att börja skolan.
Återvända till skolan, menar du. Och du bemästrar ditt ämne, Rebecca.
Då kör vi igång.
-Inte lika elegant som det du hade. -Snälla! Det duger alldeles utmärkt.
Följ med mig.
Jag behöver rättens godkännande för att söka efter prickskytten i Paris.
Det är en bra början för dig. Det är lika bra att du är med från början.
-Får jag bara göra mig i ordning? -Jag är alldeles i närheten.
Herregud, vad gör jag här? Okej...
Jag klarar det här.
Carl?
Jag har missat nåt. Nåt uppenbart.
Fortsätt leta. Vi har ont om tid och få ledtrådar.
-Jag hittar bara tre offer här. -En städare...
...en cyklist och en au pair. Men vi hittade inga samband.
-Ja, men det var fem offer. -Poliserna.
-Vill ni utreda dem? -Vad är det?
Två poliser mördades.
Våra utredare lär inte gilla att utomstående lägger sig i fallet.
Vi har bara skäl att lägga oss i om det sker igen, i ett annat land.
Där har vi det! Det var det jag inte kom på.
"Annars dör fem till i Europa." Om han hade sagt "Annars dör fem till"-
-hade vi antagit att han menade Paris.
Lappen är skriven för att se till att vi ger oss in i leken.
-Var det avsikten? -Jag vet inte.
Men jag tror inte slumpen.
NYTT TEAM MOT GRÄNSÖVERSKRIDANDE BROTTSLIGHET
-Jag är mer välkommen på tjejtoan. -Jaså? Jag är aldrig välkommen där.
Sebastian, kolla om det finns bevis. - Arabela, vi pratar med vittnena.
-Tommy och Eva, studera utförandet. -Hur han gjorde?
Varför han valde just den platsen.
-Kommissarie Laveaux. -Det är avstängt.
-Jag har domstolens godkännande. -Två Paris-poliser blev mördade.
-Ni kan inte bara komma hit... -Ni har rätt.
Mördare hotade att göra samma sak igen nånstans i Europa.
Vi lägger oss bara i om fallet sträcker sig utanför Frankrike.
Under tiden vill vi hjälpa er.
NI har förlorat två poliser, och jag förstår att ni är pressad.
Jag vill bara hjälpa till. Det har ni mitt ord på.
-Visa dem brottsplatsen. -Tack.
I dag öppnade en prickskytt eld mot ett torg i Paris.
-Whiskey? -En dubbel.
En till.
-Att riva upp vår fullmakt så där... -Men gjorde jag verkligen det?
-Seeger, han kan lära dig mycket. -Det kan ni nog allihop.
Ni kan prata med kaffeförsäljaren nu.
-Inte optimalt. -Andra sidan torget vore bättre.
-Då hade han haft solen i ryggen. -Han kanske är oerfaren?
Kan man träffa ett rörligt mål härifrån är man ingen amatör.
-Militär utbildning, skulle jag tro. -Och gott om den.
Men det finns andra skäl att hålla till här. Våningsplanet renoveras.
Och det är antagligen inte en slump. Jag skannar rummet nu.
-Jaques Lemiere. L-e-m-i... -Vi har redan ditt namn.
-Vi vill veta vad du kommer ihåg. -Allt. Jag lär aldrig glömma det.
Hur kan jag glömma nåt sånt här?
Man ser sånt på tv, men man tror inte att det ska...
-Sånt kanske händer andra, men... -Jaques...
Andas. Sätt dig ned, drick lite vatten och slappna av.
Ser man på. Fönstret där han avlossade skottet.
Ytan är täckt av en jämn yta av krutgaser och krutrester.
-På vilken del av fönstret? -Hela.
Uppe, nere, på sidorna. En jämn fördelning.
Det var därför ingen hörde skotten.
Jag hade tagit fram Jeans frukost. Polisen som patrullerade området.
-Han med den kvinnliga polisen? -Annette, hans aspirant. Hon var...
-Det som hände henne var... -Jaques, fokusera lite nu.
-Polisen kom och beställde kaffe? -Nej, det stod redan färdigt.
-Innan han kom? -Jean kommer varje morgon.
Han är väldigt metodisk. Var. Han var metodisk.
-Vad hände sen? -Jag tog en annan beställning...
...och sen hördes ett skott.
Bara ett skott. Jag vände mig om och såg att det kom från det här huset.
Jag såg röken och geväret som försvann in igen.
Annette gav ett ljud ifrån sig, och sen såg jag Jean. Han var...
Han var träffad.
-Skottet träffade alltså polisen? -Ja.
Annette sprang iväg mot huset-
-och först då upptäckte jag de andra människorna på marken.
Andra som hade blivit skjutna.
När polisen sprang iväg hade de andra alltså redan blivit skjutna?
-Ja. -Är du säker?
Dubbeltänka svartvitt...
-Dubbeltänka... -Vi har undersökt lappen.
-Man blir inte klokare av den. -Vi har lusläst "1984".
Teknikerna kammade noll på lappen. Inga fingeravtryck, ingen DNA.
-Det är inte lätt att lyckas med. -Precis vad jag tänkte.
Fyra skott på den korta tiden därifrån är bra.
Han lämnade varken fingeravtryck eller DNA.
Är han polis, kanske?
-Vi vet varför ingen hörde skotten. -Vi hittade krutrester...
...och gaspartiklar på fönsterramen.
Jämnt fördelare av en ljuddämpare.
-Men de hörde ett skott. -Det som dödade den äldre polisen.
-Det var inte bara en slump. -De var målet.
Var poliserna målet?
Skottet som dödade polisen var det enda som hördes. Vittnena sa...
-...att när polisen sköts... -Så låg de andra redan.
-Det skottet var det sista. -Ljuddämpare.
-Men det sista skottet skulle höras. -Varför?
-För att locka till sig aspiranten. -Varför allt detta besvär?
Han kunde ha dödat dem medan de drack kaffe.
Han ville visa upp sig.
Sir, en prickskytt som kallar sig Winston Smith.
-Det är han. -Han vill tala med intendent Daniel.
Spåra samtalet.
-Winston Smith. -Telefonen kan inte spåras.
Vi borde träffas i stället.
-Tycker du att det här är roligt? -Nej, mord är inte roligt.
Fick ni min lapp? Er attityd får mig att tro att ni har mina pengar.
Du vet att vi behöver mer tid på oss.
ECB har väl alla länders pengar?
28 länder som bidrar med 3,5 miljoner var. Det märks knappt.
-100 miljoner lär nog märkas. -Ta telefonen. Jag ringer i morgon.
-Känner vi varandra? -Du och ditt team är berömda.
Men det går att ordna dubbelfort. Försvinnande fort...
-Vad tusan var det där? -Mer nyspråk. Som i "1984".
Delat på 28 länder är det inte så mycket.
Alla går aldrig med på det. Har du sett Europaparlamentet sammanträda?
-Jag sover inte. -Det är mörkt.
Jag såg solen gå ned. Jag såg inget skäl att tända.
Solen gick ned för två timmar sen.
-Hur gick det i Paris? -Ett rutinärende.
Dom försöker få tag på pengarna.
-Inget jobbsnack hemma. -Bra idé. Vi säger så.
Vad bekymrar dig?
Jag vet inte om jag klarar det här. Allt kändes så främmande.
-Så förändrat. -Okej.
-Okej? -Arbetet är för viktigt.
-Om du inte kan, så ska du inte... -Jag sa inte att jag inte kan.
Vad förväntar du dig? Första dagen på sex år.
-Det var du som ville sluta. -Jag sa inte att jag ville sluta.
-Förlåt mig. -Om du inte tror på mig...
...lär du bli förvånad, mr Daniel. Väldigt förvånad.
Du kommer att bli en stjärna. Det blir du alltid.
-Jag vill gå till sängs. -Jag är inte trött.
Sa jag att jag var trött? Yttrade jag ordet trött?
Vad är klockan?
-Jag... -Herregud! Syster!
-Vad är klockan? -Vad är det, älskling?
Hur länge?
Jag hämtar läkaren, och så förklarar jag allt sen. Allt.
Ja?
Va? Var?
-Kommer ni från ICC? -Intendent Daniel.
Ripchen. Vi uppskattar hjälpen. Vi är ovana vid sånt här.
Vi är inte här för att hjälpa er. Han dödade fem personer i Paris.
Ett gränsöverskridande brott, så vi tar över. Dina chefer har meddelats.
-Ingen har sagt nåt till mig. -Ring då!
Ge sen all information till Seeger där.
Okej, jag ringer.
-Du gick då rakt på sak. -Vi har ett jobb att göra.
McConnell, Berger, Seeger och Vittoria från ICC.
-Vi hörde att ni skulle komma. -Ligger kropparna kvar?
-Gjorde sjukvårdarna inget? -Huvudskott. De kunde inget göra.
-Var kom skotten ifrån? -Vi vet inte. Ingen hörde nåt.
Han använde ljuddämpare.
Vi hittade inga bevis i mörkret. Vi ska försöka igen nu på morgonen.
Vi kanske kan få fram en kulbana genom offren med ScanGen.
Om vi lyckas med några stycken kan vi triangulera.
-Vi måste veta hur de var placerade. -Och om de satt eller stod upp.
-Är familjemedlemmarna kvar? -Ja. De är i moskén.
Imamen tar hand om dem.
-Fråga dem om de satt eller stod. -Vi skannar kropparna.
Famke, kan du sätta på tevatten?
Jag hittade lite gamla böcker. Är det ingen som läser lagen här längre?
-Och du är? -Rebecca Daniel. Vi såg i går.
Jag vet vem du är, men du är här. Klockan är bara sju på morgonen.
-Du behöver inte komma så tidigt. -Nej, det är jättebra. Ingen...
-Jag kan ta dem. -Famke...
-En kopp svart kaffe vore fint. -Okej.
Sen vill jag ha alla prejudikat på alla seriemord-
-och alla vapenbrott i Paris, Frankrike och Sofia, Bulgarien.
Jag vill vara redo med åtalet när de tar honom. Böckerna kan vänta.
-Om de tar honom, menar du väl? -Femke, du känner inte min man.
-Kom igen, din jävel! -Du brukar säga det så jag hör.
Men du brukar inte svåra åt mig.
Han sa att han skulle ringa i dag.
-Jag var där. -Han ljög.
-Jaså? Det är fortfarande morgon. -Han dödade fem personer till.
Som han skrev i brevet. Fem till på torsdag.
Det här hände runt midnatt. Han väntade tills det var torsdag.
Han gav mig inte chansen att skaffa pengarna.
Mig? Oss, menar du. Och han skulle nog inte hålla med.
På torsdag, sa han ju. Men det här handlar väl inte om pengarna?
-Vad handlar det om, då? -Det vet vi inte än.
-Jag tror att vi har nåt. -Inte än.
Jag har lyckats fastställa kulbanorna.
Arabela, kan du släcka?
Här har vi alltså kulbanorna.
Vi pratade med de anhöriga om hur de stod eller satt när de sköts.
De hade bra koll. Offer ett satt med benen i kors på en filt.
Det andra offrets fästmö lutade ryggen mot honom.
Offer tre var på väg från toan.
När jag matar in den informationen...
Den högsta punkten.
-Härifrån når man hela torget. -Jag hämtar ScanGen.
-Vi måste kolla om det är här. -Glöm det.
"Enmansminoritet." Boken igen.
Huvudpersonen undrar om en galen person bara är en enmansminoritet.
Jag kan faktiskt läsa.
Hör ni...
-Har du kul? -Mord är aldrig kul, mr Daniel.
-Är du inte intresserad av pengarna? -Jag hinner inte göra av med dem.
-Vad vill du? -Du var väl fransman?
-Det är jag fortfarande. -Nej, du är europé nu.
Vi övergav våra identiteter.
Vi lät ett gäng byråkrater kasta bort vår individualitet-
-för att underlätta handeln. För pengarnas skull.
Ert team är också en styggelse. Vad gör ni på ett hustak i Bulgarien?
Det är så kollektivet tar över.
Först ändrar de ens valuta-
-och sen tar de över sånt som polismakten.
Allt man känner till förändras-
-tills man bara en kugge i hjulet, som Winston Smith. En funktionär.
Men, Louis då...
-Lite ovärdigt dig. -Vad vill du?
Få ut mitt budskap. Jag vill att folk får höra vad jag har att säga-
-och jag vill att du och ditt team framför budskapet.
-Ska jag framföra ditt budskap? -Ja. På en stor presskonferens.
-Och om jag vägrar? -Då dör fem till.
-Och sen fem till, och fem till. -Hur ger jag dig mitt svar?
Presskonferensen blir svaret. Eller inte. Jag fattar nog.
-Arabela, meddela pressen. -Ja, sir.
Vänta, vi behöver veta en sak till.
Vi måste få reda på var den där helikopterns kamera sänder live.
Han såg mig visa fingret.
De flesta har en fördröjning på 30 sekunder, om nåt chockerande händer.
-Och vad är för chockerande? -Listan blir kortare varje dag.
Pressen pratar ogärna med polisen i grupp.
Men de pratar gärna med en och en.
Bara en idiot litar på pressen.
Låt dem tro att ni är deras vänner.
Ja, dela ut era kort. Ge dem era mobilnummer.
-Kan jag ge dem hans? -Detsamma.
-Hur fick du tag på mitt nummer? -Det du.
Om vi hittar var bilderna sänds live-
-så har vi ett område. Men vi måste avgränsa det området.
Vet du hur?
Jag tror att jag vet vem han är.
-Jag är rätt säker. -Och om du har fel?
-Då kanske folk dör. -Folk dör redan.
Vad har ni?
Bara fyra källor sände live från helikoptern, utan fördröjning.
-Det nådde Spanien och Portugal. -Hela Norge.
-Österrike och Schweiz. -Men inte i Sofia?
Nej, det var för lokalt. Kropparna låg ju kvar.
Spanien och Portugal är för långt borta. Han åker hem emellan.
-Norge är för långt bort. -Österrike och Schweiz.
-Ta helikoptern ditåt. -Vad gör vi där?
-Det är rätt stora områden. -Överlåt det åt mig.
-Vad menar du? -Jag ska avgränsa sökområdet.
-Louis skulle göra presskonferensen. -Han lär få annat tänka på.
-När han hör vad jag har att säga. -Riskerar vi inte fler liv då?
Bara om det inte fungerar. Jag är i alla fall ingen vidare insatspolis.
Och jag vill träffa mr Winston.
Sebastian, stanna och gå igenom informationen.
-Vi finns på satellittelefonen. -Lycka till.
Jag heter Carl Hickman. Jag är en pensionerad polis från New York-
-som nu arbetar för internationella brottmålsdomstolens utredarteam.
Vi assisterar Sofiapolisen med det här senaste fega angreppet-
-från samme man som sköt folk i Paris för ett par dagar sen.
Vi har varit i kontakt med den här jävel...
Med gärningsmannen, och han bad oss att hålla en presskonferens.
Ja, en fegis. Att skjuta folk från ett hustak.
-De känner inte ens sina måltavlor. -Det är som att jaga.
Nej, inte alls.
-En till. -Du kan väl bara säga till?
Jag skiter i vad han vill. Vi ska prata om nåt annat i stället.
Ni ska få hjälpa oss att fånga honom.
När en seriemördare grips säger grannarna att de inte anade nåt.
Att han aldrig gjorde nån förnär. Men det gäller inte den här killen.
Den här killen har en personlig agenda.
Den här killen gör alla förnär.
Ni är inte hans vän.
Han har inga vänner, för han är ett as.
Och han klagar högljutt om bildandet EU-
-och om individens identitet i det nya systemet.
Han kan ha sagt nåt i den här stilen:
"Vi lät ett gäng byråkrater kasta bort hundra års individualitet"-
-"för att underlätta handeln."
Eller: "Kollektivet tar över. Först ändrar de ens valuta"-
-"och sen tar de över polisen. Snart är man bara en kugge i hjulet."
Så låter han. Så hjälp oss att ta honom.
Ring numret ni ser längst ner i rutan.
Om han verkar bekant, ring oss. Tack ska ni ha.
Hickman.
-Är du säker? -Allt stämmer.
Han är tydligen besatt av "1984", och det gick vi inte ut med.
-Sa de vad han hette? -Alexander Fuster. Österrikare.
En Alexander Fuster tjänstgjorde i Främlingslegionen.
Han ledde en insatsstyrka och åtalades efter en incident.
-Åtalades? -Enligt rapporten...
...pekade en aspirant ut gisslan som skurken, och Fuster dödade honom.
-Skälet till aspiranten i Paris. -Jag hör av mig när jag vet mer.
Österrike, utanför Klagenfurt. Södra gränsen.
Det är dags.
Stugan ligger 500 meter bort. Vi har säkrat närområdet.
Ta betäckning. Han är en duktig skytt.
Tack.
Alexander! Kom ut!
Gick det bra?
Du är omringad! Gör det inte svårare...
-Hur bra är han? -En av de bästa jag sett. Hur så?
-Han sköt högt med avsikt. -Det vet du inte.
Det där är nog inte...
Alexander, jag kommer fram! Jag är obeväpnad! Låt oss pratas vid!
-Säg till när du kan skjuta. -Uppfattat.
Skjut mig inte utan att ha pratat med mig. Du har väl nåt att säga?
Kom ut! Alexander!
-Såna som du har förstört mitt liv. -Det var inte jag som sköt.
Jag ville inte skada gisslan, och det visste Europol.
De hade inget i Österrike att göra, och ge mig och mina män order.
Europol, Interpol, och nu ICC.
-Låt den lokala polisen jobba ifred. -Världen blir mindre och mindre.
Den sväljer folk. Den sväljer liv och individualitet.
Jag förlorar inte min identitet. Nej, den växer.
Jag är en medborgare. Inte bara fransk medborgare.
Europamedborgare. Världsmedborgare.
När folk inser att italienska och irländska poliser terroriserar folk-
-och dödar folk i andra länder, så kommer de att göra uppror.
Ingen måste dö.
-Jag kan skjuta. -Jag med.
Jag har två prickskyttar med mig. Båda kan skjuta.
Är de bra? För om de är för långsamma kan du plocka ned skylten.
-Du med, i så fall. -Men jag är beredd att dö.
Tidningarna har fått mitt manifest, tv-stationerna min video.
Du behöver inte dö för det.
Det är en visuell värld. I dag måste man dö för att få sin röst hörd.
Du fick din röst hörd. Men förgäves.
Vi åtalar honom för terrorism också.
Rebecca, vi kommer inte att åtala prickskytten.
-Ursäkta? -Han fick dem att döda honom.
-Mår Louis bra? -Ja. De är på väg hem.
-Bra. -Famke. - Rebecca.
-Hej. Har de andra åkt hem? -Ja, de åkte nyss.
Jo... Anne-Maries mamma...
-Kom hon förbi och tog grejerna? -Nej.
Hon ringde. Hon kom till Amsterdam, men sen...
Hon orkade inte komma. Det hade gjort det för verkligt. För slutgiltigt.
Shari, min vän, du vet... Hon vaknade i går kväll.
-Jaså? Varför sa du inget? -Det var inte läge i dag.
-Hur mår hon? -Bättre än vad de hade trott.
-Men? -Hur länge var hon borta, undrar hon.
-Hon vill veta vad som hände. -Rimligt.
-Ja, men jag gillar inte svaret. -Och vad är svaret?
Otrevliga saker händer folk i min närhet. Bra folk.
Jag gnäller inte, men så är det bara.
Jag har känt dig i flera år. Mig har inget hänt.
Bra folk, sa jag.
-Ska jag följa med dig? -Nej.
En del saker måste man göra själv. Om du fattar.
Ja, jag fattar.
Tack.
Alla borde få se det.